FORMA APEI
Dacă aș povesti despre ea, dacă aș face-o,
mă întreb, ce ți-aș spune ?
În ce timpuri s-a-ntâmplat ?
Se pare că s-a petrecut cu mult timp în urmă.
În vremurile în care împărăția unei prințese se sfârșea ...
Ce ți-aș spune despre loc ?
Un mic orășel aproape de Coastă,
dar departe de tot.
Sau, nu știu ...
Ce ți-aș spune despre ea ?
Despre prințesa fără voce ?
Poate că ți-aș povesti despre cum s-a-ntâmplat cu adevărat.
O poveste despre iubire și pierzanie ...
și un monstru ...
care a încercat să ruineze totul.
Am păcătuit. Am înfruntat Zeii.
Sunt plină de păcat, stăpâne.
Lasă-mă pe mine să judec asta !
Eu ... am pus la-ndoială Ceremonia Sacrificiului.
LUNI 17 SEPTEMBRIE
GÂNDUL ZILEI
TIMPUL NU-I DECÂT UN RĂU AL TRECUTULUI NOSTRU
Sirenele te-au trezit ?
A fost un incendiu. La fabrica de ciocolată.
Simți mirosul ? Doamne ...
Ciocolată arsă. Tragedia și plăcerea merg mână-n mână.
Vrei să mănânci ceva ?
Copilă dragă, aș fi pe nicăieri fără grija ta.
Sunt un artist ce-i pe nicăieri. Uită-te !
E Bojangles cu dansul pe scări.
Ia uite ! Foarte greu de făcut.
Cagney o putea face. Diferit, dar frumos.
E frumos !
- Vreau să fac și eu. - Bine, ești gata ?
- Da. - Haide.
Elisa, când vii să aduci chiria, să rămâi să vezi filmul biblic, da ?
Am două bilete gratis ! Ia-l și pe vecinul tău !
E băiat bun.
E un film documentar ...
- Mulțumesc. - Nu mai vine nimeni la cinema.
Îți dau floricele de porumb gratis. Și răcoritoare !
Nu, pentru numele lui Dumnezeu !
E cu doi "S" ! Serios ? E Mardi Grass !
OCCAM Centrul de Cercetare Aerospațială
Elisa ! Vino ! Am ajuns deja !
- Trebuie să înveți să fii punctuală ! - Hei, ce faci acolo ?
Se bagă în față !
Las-o în pace, femeie. I-am ținut eu rândul.
Dacă mi se face raport, vin după tine și după mută.
Așa să faci, Yolanda. Fă-o doar.
Deja mă dor picioarele.
I-am făcut lui Brewster cârnăciori în foietaj, înainte să plec.
Pe toți i-a mâncat.
Niciun mulțumesc, niciun piuit, nimic.
Mut ca mormântu'.
Și face glume de parcă el ar fi vreun Shakespeare.
Apoi ajung acasă și îi pregătesc micul dejun.
Ouă cu șuncă, și pâine prăjită cu unt.
Îi ung pâinea cu unt, Elisa, pe ambele părți, ca la un copil.
Și nu primesc niciun "Mulțumesc".
Tu ai fi recunoscătoare, pentru că ești educată.
Dar Brewster al meu ? La el doar sexul funcționează.
Numai că de ceva timp n-a prea funcționat.
Cerule mare, ce-i aici ? Lou !
Ți-e greu să arunci gunoiul în coș ?
Pentru asta-s făcute.
Nu-ți vine să crezi, așa-i ? Că pentru asta sunt făcute ?
- Așa e, scuze, Zelda. - Nu știu ce fac.
Fir-ar ei să fie, fac o mizerie de nedescris.
- Zelda, coboară tonul vocii, te rog. - Da, d-le.
- Și nu-i nevoie să ne beștelești. - Scuze, d-le Fleming.
Un moment de atenție.
Astăzi vom primi o echipă nouă și o nouă achiziție, în T-4.
Acesta e dr. Robert Hoffstetler, de la laboratorul nostru din Galveston.
Deci ... nu vreau să supraapreciez sau să exagerez,
dar acesta poate fi cel mai delicat subiect găzduit vreodată în laboratorul acesta.
- Cum a decurs călătoria ? - Bine. Cine e responsabilul aici ?
Un moment, vă rog.
Responsabilul, cine e responsabilul, aici ?
Bine-ați venit la T-4, d-le.
Sunt Fleming, șeful de la pază.
Scoate-i de aici !
Ajutați-mă să mut cilindrul la compresor.
Aduceți-l aici. Aici.
Puneți-l aici.
Trebuie să-l presurizăm urgent.
Elisa ! Elisa ! Vino !
Ce se-ntâmplă în locul ăsta ? Ai văzut aia ?
Da, am o claie de păr. Cum arăt ?
Ai grijă la mașină.
Și nu-i o claie de păr, e o perucă. E franțuzească.
E pe vecie, înțelegi ?
Tantalus n-a reușit niciodată să scape de moarte.
Crengile încărcate cu poame, în veci nu le ajungea ...
și apa în care era cufundat, în veci se retrăgea ...
chiar când era gata să soarbă.
Și de aceea spunem azi lucruri precum,
"Vai, ce prăjituri tantalice" ...
Mulțumesc, vă mai așteptăm. M-ați auzit ?
Da, tarta e pentru mic dejun. Ai încredere în mine.
Bine ați venit la "Dixie Doug", prieteni.
Ai mai fost pe aici, nu ?
Da, am fost de mai multe ori, sincer să fiu.
Un fan al tartei cu limetă ?
Da, sunt. Două porții la pachet.
Încearc-o, te rog.
E o poftă pe care mi-o satisfac. Nu e prea bună pentru mine.
Nimic din ce-mi place nu e.
Nu, e chiar bună tarta.
Bănuiesc că nu ești faimosul Dixie Doug în persoană, nu ?
Ferească, nu. Tartele sunt peste tot în țară.
Se numește franciză.
Ei ne dau ustensilele, panourile informative ...
Cel de acolo e "Pie Boy", mascota noastră.
Eu nici nu vorbesc așa, sunt din Ottawa.
Nu cred !
M-ai indus complet în eroare.
"E o tartă minunată" ...
Băiețelul, e cumva italian ?
Cred că da.
Foarte inteligent !
Vă mai așteptăm, m-ați auzit ?
"Vă mai așteptăm". Crezi că a vorbit serios ?
M-a recunoscut ... Ai auzit și tu.
Tarta asta e cam grețoasă ... N-o scuipa ...
Am putea gusta data viitoare cu o altă aromă.
Vrei s-o lași pe mai târziu ? O pun deoparte.
Mai mulți negri de la periferie se află în fața ambasadei ...
Doamne, schimbă de la tâmpenia aia. Nu vreau să văd așa ceva.
E mai bine ...
Uite-o pe Betty ! Ce bine e să fii tânăr și frumos !
Dacă m-aș putea întoarce în timp, când aveam 18 ani ...
și n-aș ști nimic despre nimic ...
Mi-aș da un mic sfat.
Ce ai spune ?
Aș spune : Ai mai multă grijă de dinții tăi și trageți-o.
Mult mai mult.
Nu, nu. E un sfat foarte bun.
MIERCURI, 19 SEPTEMBRIE
Ia uită-te la asta !
Uite ... Unele dintre cele mai luminate minți din țara asta
urinează pe toată podeaua din baia asta.
Sunt urme de urină pe tavan ! Cum au ajuns acolo ?
Cât de mare ar trebui să fie gaura ca să nimerească ?
Au mult antrenament, fără doar și poate.
Pe Brewster al meu, nimeni vreodată nu l-a considerat o minte luminoasă,
dar până și el nimerește gaura aproape de fiecare dată.
Îmi cer scuze, d-le.
Nu, e-n regulă. Continuați.
Doamnelor, se pare că bârfiți cu mare plăcere.
Bârfe de fete, fără-ndoială. Nu mă băgați în seamă.
Elisa.
Uită-te, dar nu atinge ...
Minunăția aia e salutul de bun venit în Alabama.
Mâner turnat, cu curent și șocuri electrice ...
Eu sunt Strickland. De la pază.
Fleming e la pază.
Nu, nu.
Un bărbat își spală mâinile înainte, sau după ce-și face nevoile.
Asta spune multe despre acel bărbat.
N-o face de două ori.
Arată slăbiciune de caracter.
Doamnelor ?
Mi-a făcut plăcere să stau la șuetă cu voi două.
Ăia scunzi sunt răi.
N-am cunoscut niciun tip scund care să fie amabil.
Nici vorbă, toți niște afurisiți.
Poate-i de vină aerul aici, nu-i destul oxigen, sau ceva de genu'.
Ajutor ! Pierde sânge ! Ajutor !
Haide, haide ...
Crezi că ne-au atacat rușii ? Eu nu cred.
Și dacă ar fi așa, fleica lui Duane i-ar omorî pe toți, scumpo.
Au fost două împușcături, ai auzit ?
Adică 3 ... Și acel urlet.
Cerule, ce se întâmplă în locul ăsta ?
Voi două, veniți cu mine.
Chiar acum, d-le Fleming ?
- Nu putem termina cina ? - Nu, acum.
Sfinte Sisoe, suntem într-o mare încurcătură, una tare mare.
Aveți la dispoziție fix 20 de minute
să curățați laboratorul ăsta.
20 de minute.
E mult sânge ... Ce s-a-ntâmplat aici ?
Mă descurc cu urina.
Fac față și la rahat.
Dar cu sângele ...
Sângele îmi provoacă ceva ...
Poftim, scumpo. Ajută-mă să spăl.
Cu cât ieșim mai repede de aici, cu atât mai bine.
Ce-ai găsit ?
E un deget ! Sunt două degete !
În regulă, în regulă.
Pune-le în ceva. Merg să-l chem pe d-l Fleming.
Unde-s părțile acelea din corp ?
Părțile din corp ?
Te cred, scumpo. Dar ești sigură că era viu ?
Sunt sigură.
Pentru că și eu am văzut cândva o sirenă într-un cort la circ.
Dar era o maimuță cu o coadă de pește. Îmi părea reală.
Sunt sigură.
Bine, îmi cer scuze. Sunt în întârziere.
Știi, fulgii de porumb au fost creați pentru a trata masturbarea.
N-a funcționat.
Tocmai a început Alice Faye.
A fost o mare stea. Colosală ...
Și într-o zi n-a mai suportat rahaturile și pumnalele înfipte-n spate
și s-a îndepărtat de scenă.
N-arată rău, așa ?
- Pentru un rahat. - Nu-i rahat.
Ascultă ... mănâncă, du-te la somn, odihnește-te,
și când voi fi plătit ...
- Luăm o tartă ! - Pentru mine nu.
Bine, nu luăm. Iau pentru mine.
Iar tu îți iei ce vrei. Urează-mi baftă.
Baftă.
Nu vei ști niciodată cât îmi lipsești.
Nu vei ști niciodată cât de drag îmi ești.
Verde. Vor ca gelatina să fie verde.
- Dar mi-au spus să fie roșie. - Idee nouă.
Acum ăsta e viitorul. Verde.
Și vor să fie mai fericiți ... Familia.
Mai fericiți ? Mai fericiți ?
Tatăl pare că tocmai ar fi descoperit poziția misionarului.
- Giles ! - Pentru ce ar trebui să fie fericiți ?
Dacă clienții n-ar vrea fotografii, le-aș vinde asta.
E păcat ... E o lucrare bună.
E bună, nu ? Cred că e una dintre cele mai bune.
Cum o mai duci ? Mai bei ?
Nu. Nicio picătură. Nu.
Ai mai lucrat de când ai plecat de la Klein & Saunders ?
Adică, de când mi s-a cerut să plec. De către tine.
Nu discutăm despre asta acum.
Vreau să mă întorc, Bernie.
Mai vedem. Fă-l pe ăsta.
Bună treabă.
Ou.
Elisa.
Ce faci acolo ?
Curățenie.
Ascultă-mă, scumpo ...
Domnul "Pipi îngâmfatul" vrea să ne vadă pe amândouă.
Zelda D. Fuller. De cât timp vă știți, Zelda ?
De vreo 10 ani, d-le.
Nu ai frați, Zelda ?
Nu, d-le ...
E neobișnuit, așa-i ? Pentru cei ca voi.
Mama a murit după mine.
După ce m-a născut.
De la ce vine "D" ?
Dalila, d-le. Din Biblie.
Dalila l-a trădat pe Samson ... L-a adormit și i-a tăiat părul.
Filistenii l-au torturat și l-au umilit.
I-au scos ochii.
Se pare că mama n-a citit îndeajuns Biblia.
Și tu ...
Elisa Esposito. Esposito nu înseamnă orfan ?
Orfelinatul Maicii Domnului Îndurerate, din Putnam ...
Au găsit-o în râu.
Tu ai fost cea care mi-a găsit degetele ?
Mulțumesc.
Trei ore în operație ...
Au reconstruit prima falangă. Au cusut tendoanele.
Nu știu dacă se vor prinde.
Era muștar pe ele.
Într-o pungă de hârtie.
Aia aveam la-ndemână, d-le.
Răspund eu de obicei, dat fiind faptul că ea nu poate vorbi.
Nu poate ? E surdă ?
E mută, d-le.
A spus că vă aude.
Cicatricile de pe gât ți-au afectat vocea ?
A spus că le are de când era bebeluș ...
Cine ar face așa ceva unui bebeluș ? Lumea e plină de păcătoși !
Nu crezi asta, Delilah ?
Bun ... să vă spun cum stau lucrurile.
Curățați laboratorul și apoi ieșiți.
Ceea ce păstrăm acolo e un afront.
Știi ce înseamnă afront, Zelda ?
Ceva insultător.
Așa e. Iar eu trebuia să știu.
Eu am scos chestia aia mizerabilă din mâlul râului.
Din America de Sud am adus-o până aici.
Și pe parcursul călătoriei nu ne-am prea împrietenit.
Acum ...
Ați putea crede că acea creatură arată ca un om.
Stă în două picioare, nu ?
Dar noi suntem creați după chipul și asemănarea lui Dumnezeu.
Doar nu credeți că așa arată Dumnezeu ?
N-aș avea de unde să știu cum arată Dumnezeu, d-le.
Păi, ca un om, Zelda. Arată ca un om.
Ca mine ... Sau chiar ca tine.
Mai mult ca mine, presupun ...
Asta-i tot.
D-le general Hoyt. Vă mulțumesc că m-ați resunat.
Te simți mai bine ?
Da, d-le. Mult mai bine. Iau analgezice.
Ți-ai pierdut două degete, nu ?
Două degete, da, două degete erau.
Dar încă-l am pe cel mare, arătătorul și cel mijlociu ...
Îmi pare că totul va fi bine.
Da, d-le, așa este ... Aștept vizita dvs, d-le.
Trebuie să luați o decizie în legătură cu subiectul.
Ou.
Odihnă plăcută.
Ia-mă în seara asta la 21:30.
La ora 21:30. Da, d-le.
Bună.
Am pregătit omletă.
- Tată, ia ghicește ! - Nu avem clătite.
Am căutat prin cutii și nu găsesc tigaia.
Dar ți-am făcut omletă cu brânză și broccoli, dragă, preferata ta.
- Cum e ? Doare ? - Puțin.
- Ghicești ? - Analgezicele ajută.
Ce ?
Îngropăm o capsulă a timpului la noua școală.
Și voiam să te întreb ceva.
Crezi că vom avea în viitor rucsac zburător ?
- Crede în asta, fiule. - A venit autobuzul.
Asta e America.
- Pa, tată. - Pa, tată.
Termină-ți omleta.
Și spală-te bine pe mâini. Apoi, du-te sus, scumpule ...
Îmi place aici. Copiilor le place gazonul.
Ba mai mult, Washingtonul e la jumătate de oră distanță, nu ?
E tot Baltimore, Elaine. Nimănui nu-i place Baltimore.
Știi la ce mă gândeam ?
Mă gândeam că am nevoie de o mașină nouă.
Îți trebuie o mașină nouă, zici ?
Ce zici de-un Cadillac, d-le ?
Richard ...
Richard !
Scumpule, îți sângerează mâna.
Taci. Nu vorbi. Vreau să faci liniște.
Liniște, așa. Liniște.
Muzica.
Ești bine ?
Vrabia și-a făcut cuib la fereastră.
Ce ?
Vrabia și-a făcut cuib pe marginea ferestrei.
- Și vulturul ia prada. - Ce ?
E parola : "Și vulturul ia prada".
Să mergem.
Bob !
Ce mai faci ?
Am stat ca un idiot înconjurat de grămezi de ciment
în mijlocul pustietății, timp de-o oră.
Ne întâlnim de fiecare dată în restaurantul ăsta mizerabil !
Aș putea alege altceva.
Dar n-o faci.
- Spune-ne "Bob." - Dimitri.
Tovarășe.
Nu "Bob."
Ce-i asta ... Dimitri ?
Notițe antomice ...
și planurile laboratorului unde e studiată creatura.
Tot ce avem nevoie pentru preluare.
Îl voi preda conducerii.
Trebuie s-o facem cât mai curând posibil.
Mihalkov, creatura asta ...
cred că e capabilă să comunice ...
- Să comunice ? - Da, să comunice cu noi.
Am motive să cred că are inteligență.
Răspunde ...
răspunde la ...
limbaj, muzică ...
- Ai putea să transmiți și asta ? - O voi face.
Acum, mănâncă, Dimitri.
Ei numesc asta ...
Apă ... și uscat.
Apă și uscat.
Homarii sunt proaspăt fierți.
Scârțâie puțin, dar sunt așa de delicați
și de dulci.
Elisa ! Repede, vino !
Sfinte Doamne, fată.
- Iar faci așa, Zelda ? - Dă-mi pace, Yolanda !
- Zelda, vrei un fum ? - Rahatul ăla nu-i bun, Duane.
- Da, dar mă simt bine. - Te simți bine, zici ?
Haide, Elisa, doar unul.
Haide, haide.
Nu-ți fă griji cu camera aia. E pusă pe pauză.
Aici e un loc mort.
Când termin aici, închizi totul, da ?
Ți-a fost dor de mine ?
Am luat o pauză pentru gustare.
Te sperie asta ?
Ar fi trebuit să fii obișnuit până acum.
Începi iar să scoți sunetul ăla orbil.
Plângi ? Asta e ?
Ești rănit ? Sau poate ești furios !
Poate că vrei să mă muști iar. Ia încearcă.
N-am de unde să știu dacă acum implori.
Dar pentru mine e cel mai oribil zgomot pe care l-am auzit vreodată.
Elisa ?
Elisa !
General Hoyt ! Bine ați venit, d-le !
Totul e pregătit. Mă bucur să vă avem aici, d-le !
- Mă bucur să te văd, băiete. - Mulțumesc.
Dumnezeule mare, asta e ?
Mult mai mare decât credeam.
E odios ca păcatul.
Băștinașii din Amazon îl venerează. Îl cred un zeu.
Nu prea arată acum a zeu.
Sunt primitivi, d-le.
Îi lăsau tot felul de ofrande în apă.
Flori, fructe, rahaturi de tot felul.
Apoi au încercat să oprească sondarea petrolului cu arcuri și săgeți.
Nu s-a terminat prea bine.
Sângerează. Ce s-a întâmplat ?
E un animal, Hoffstetler. Îl domesticesc.
"Osmoza oxigenului și schimbul de dioxid de carbon".
- Ce naiba avem aici, băiete ? - Această creatură, d-le.
Are capacitatea de a alterna
între două moduri de respirație complet separate și diferite.
- Și peștele Mudskipper o face. - Nu !
Dacă vrei să trimiți un om în spațiu,
va trebui să îndure condiții pentru care corpul uman nu a fost creat.
Aceasta ne dă un avantaj împotriva sovieticilor.
Cât timp poate respira în afara apei ?
Adevărul este că nu știm nimic despre creatura asta.
Păi, o vor sovieticii, asta știm.
Nemernicii naibii.
I-am lăsat să trimită un câine în spațiu, și am râs bine.
Apoi realizăm că au trimis un om.
Un rus orbitând planeta. Dumnezeu știe ce face acolo.
Și cine râde la urmă ? Hrușciov o face.
Trimite un câine în spațiu, și apoi râde,
trimite un comunist în spațiu, și-apoi râde,
și-apoi a aruncat rachete în Cuba.
Nu am învățat nimic ?
D-le, trebuie să-l băgăm înapoi în apă.
Oamenii ăștia de știință sunt niște artiști, d-le.
Se îndrăgostesc de obiectul muncii.
Vedeți aici, d-le ? Lângă fier.
Creatura asta are un cartilagiu
care separă plămânul primar de cel secundar.
- E corect ce zic, Bob ? - Da, dar avem ...
Radiografia a ieșit neconcludentă.
În principiu, da, d-le ... însă ...
Eu cred că dacă vrem s-o luăm înaintea sovieticilor,
trebuie să disecăm chestia asta.
Să o luăm pe bucăți și să vedem cum funcționează.
Nu. Ar nărui obiectivul.
D-le, îl pierdem. Vă rog.
Puneți-l în acvariu. Lăsați-l să se presurizeze.
D-le general Hoyt !
Nu puteți ucide această creatură în nicio circumstanță !
Numără odată cu mine stelele acestea, băiete:
Sunt 5 la număr.
Ceea ce înseamnă că fac ce vreau.
Vrei să-ți expui punctul de vedere ? Te voi asculta.
Dar la sfârșitul zilei, e decizia mea !
Atunci, taie naibii creatura aia.
Vezi ce descoperi și închide dracului șandramaua.
Și-acum culege laudele, Strickland.
- Ai reușit. - Mulțumesc, d-le.
Acum grăbește-te și termină treaba, băiete.
Bineînțeles, d-le.
Să-l scoatem de acolo ? Ce vorbești ?
- Nu ! Sub nicio formă ! - De ce ?
Pentru că încălcăm legea. De aia.
Probabil că-ncălcăm legea doar discutând despre asta.
- E singur ! E de unul singur. - E singur ?
Înseamnă că de fiecare dată când mergi la un restaurant chinezesc
vrei să salvezi fiecare pește din acvariu ?
Și ce dacă e singur ? Cu toții suntem.
Cea mai singură creatură pe care-ai văzut-o vreodată ?
Tu ai spus-o, ai numit-o creatură. E o creatură, o ciudățenie.
- Repetă ce spun eu. - Înțeleg ce spui !
Nu mă urmărești.
Repetă.
Încet ! Doamne, calmează-te !
- Spune ce-ți arăt eu. - Bine, repet ce-mi arăți.
Ce sunt eu ?
Îmi mișc gura, ca el.
Nu scot sunete, ca el.
Ce mă face să fiu ?
Tot ceea ce sunt, tot ceea ce-am fost,
m-a adus aici, la el.
Vezi, ai spus "el". Acum e un "el".
M-ai lovit ! Elisa, dă-mi drumul !
Mă uit, mă uit ! M-ai lovit !
Când mă privește, felul în care mă privește ...
Nu știe ce deficiență am,
sau cât sunt de incompletă.
Mă privește pentru ceea ce sunt, așa cum sunt.
Și e bucuros să mă vadă.
De fiecare dată, în fiecare zi.
Iar acum, eu pot ori să-l salvez,
ori să-l las să moară.
Plec, trebuie să plec. Trebuie să plec.
Elisa, te rog, încetează ! Ascultă-mă !
Ascultă-mă. Trebuie să plec !
Plec pentru că e foarte important pentru mine, Elisa !
E a doua mea șansă !
Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Doamne Dumnezeule !
Și când mă întorc, nu mai vorbim niciodată despre asta.
Elisa, e ...
Bine.
Ce suntem noi ? Tu ce ești, eu ce-s ? Știi ce suntem ?
Suntem nimicnicii. Nu putem face nimic, îmi pare rău !
Dar e ...
Dumnezeule, nici măcar nu-i uman !
Dumnezeule !
Ce ?
Dacă noi
nu facem nimic,
nici noi nu suntem umani.
Giles !
- Te așteptam. - Știu, îmi pare rău.
- E-n regulă ! - Intrăm ?
Trebuia să trimiți lucrarea pe mail.
Nu ! Voiam să ți-o arăt personal.
E una dintre lucrările mele cele mai bune.
Cât se poate de verde !
Nu-i oportun acum. Poate mai încolo.
VIITORUL E AICI !
Sigur, nicio problemă.
Când va fi oportun pentru tine, Bernie ?
Tu ai pictat ?
Da.
Ești bun !
Nu suficient de bun ca un fotograf, se pare.
Dar e bună, nu ?
Eu n-aș putea face așa ceva. Poftim, fac cinste.
Pentru mine ?
Nu vine multă lume ca tine aici. Pari foarte educat.
Îmi place să conversez cu tine.
Problema e că ...
singurul motiv pentru care vin aici e ...
Conversația ! Și tartele sunt bune, nu ?
Da, da.
Nu e cu limetă, dar e bună.
Lucrez singur, și ...
Cel mai bun prieten nu vorbește prea mult.
Vezi tu, asta e natura serviciului, e ca și cum ai fi barman.
Servești clienții cu prăjituri, le asculți problemele,
și ajungi să-i cunoști.
- Mi-ar plăcea să te cunosc mai bine. - Ce naiba faci, bătrâne ?
Nu, nu. Nu la tejghea. Nu puteți sta acolo.
Dacă vreți ceva, comandați și plecați.
Dar nu e nimeni. Tejgheaua e goală.
E rezervată pentru întreaga zi. Nu vă așezați.
Vă mai așteptăm, m-ați auzit ?
Nu trebuia să le vorbești așa.
Ar trebui să pleci și tu.
Și nu mai veni. Acesta e un restaurant de familie.
Nu am pe nimeni.
Iar tu ești singura persoană cu care pot vorbi.
Acum ... orice e creatura aia,
ai nevoie de ea. Așa că ...
Doar spune-mi ce să fac.
- Toate își au speranță ... - Acolo unde-i primăvară ...
Să mergem !
Moscova nu susține planul tău.
De ce ?
E prea riscant.
- Prea devreme. - Poftim ?
Avem doar două variante, Dimitri.
Prima ...
întârzii procedura cu cel puțin o săptămână.
Se va face mâine.
Asta ne împinge către varianta numărul doi.
Dispozitiv israelian.
Îl fixezi lângă un tablou de siguranțe
și îți va obține între 5 și 10 minute de întuneric.
Fără camere, fără uși restricționate.
Apoi,
îi injectezi asta.
Îl injectez.
Îl ucizi.
Îl distrugi.
Ești în regulă ?
Am venit în țara asta să învăț tot ce pot,
ca un patriot, desigur ...
dar și ca om de știință.
Aici încă mai sunt multe de învățat.
Noi n-avem nevoie să învățăm.
Nu vrem ca americanii să învețe.
Cadillac DeVille. Cea mai bună mașină fabricată vreodată.
Motor V8, 390 cilindri. Nou-nouță scoasă din fabrică.
- Doar arunc o privire. - Și eu doar vorbesc.
Radio, aer condiționat, geamuri electrice, închidere centralizată,
servodirecție și scaune reglabile.
Toate finisajele interioare se fac la comandă. 143 de variante.
Acesta ... Acesta e Taj-Mahal-ul pe roți.
- Nu-mi place verdele. - Nu e verde, prietene. E turcoaz.
- Turcoazul arată ca verdele. - Dar nu e, vezi ? E ediție limitată.
12 straturi de vopsea, lustruită la mână, totul făcut în detaliu.
Patru din 5 americani de succes conduc un Cadillac.
- E o realitate ? - Acesta e viitorul.
Iar tu arăți ca un om care merge în acea direcție.
- Unde ? - Spre viitor.
Ești un om al viitorului. Aparții acestei mașini.
Salut !
D-le ! E o mașină frumoasă !
E ... cum să vă spun ? Merită așa un șofer.
Și ce nuanță frumoasă de verde, așa-i ?
E turcoaz.
Turcoaz.
La ora 5:00 dimineața duc mașina la platforma de încărcare,
și se schimbă tura ...
Cât timp am la dispoziție ? Cinci minute ? Nu uit, nu uit.
5 dimineața, 5 minute, 5, 5 ...
Tu vei muta camerele.
Să ne sincronizăm ceasurile la fel cum fac în filme.
Doamne, sunt așa mândru de tine. Nu ți-e frică !
Îți este, foarte tare ?
Nu-mi spune asta, sunt terifiat.
Cred că ăsta e unul din cele mai bune proiecte ale mele.
Michael Parker e un nume destul de credibil.
Da, 51 de ani.
54.
Nu fi aspră.
57.
Îmi pregătesc peruca. Mă descurc. O pot folosi ?
Pot, pot ... Thor ! Doamne ! Hai, ieși ! Du-te.
Și am asta. Cu asta arăt ca un muncitor.
Iar cu acesta ... cu acesta e ...
Cu cravată în culoarea caramelului
arată ca o ținută obișnuită, dar mai cochetă.
Îți place ?
Ești de acord, da. Suntem pregătiți.
D-le Strickland !
Sally, o chemi pe d-șoara Esposito să adune apa asta ?
Știi, nu-mi dau seama de ce, că nu ești prea frumoasă,
cine știe de ce, dar nu mi te scot din gând.
Când spui că ești mută, ești mută cu adevărat,
ori mai gemi uneori ?
Unii muți mai gem, nu foarte plăcut ...
Vreau doar ca tu să știi
că nu mă deranjează acele cicatrici.
Nu mă deranjează nici că nu poți vorbi.
Și când ajungem în acel punct ... îmi place.
Mult.
Îmi dă putere să continui.
Pun pariu că te pot face să gemi puțin.
Scumpo, ești bine ?
Grăbește-te, vreau să ajung acasă devreme.
Mă dor picioarele rău de tot.
Trebuie să amânăm procedura.
Bate la ușă înainte să intri în birou meu.
E urgent !
Întoarce-te și bate la ușă, eu te las să intri, și apoi vorbim.
Acesta e protocolul. Respectă protocolul.
Intră. Închide, te rog, ușa.
Vezi ? Așa se face. Acum putem vorbi.
Am nevoie de mai mult timp.
Nu permite faptului că te simți învins
să-ți afecteze abilitățile competitive.
Nu sunt competitiv !
Nu vreau ca ceva complex și frumos să fie distrus !
Creatura aia moare, tu o studiezi, eu trăiesc.
Și ne cărăm de aici. Ne vedem de treabă.
Familia mea se stabilește într-un loc frumos, un oraș adevărat.
Acea creatură e inteligentă. Capabilă să înțeleagă limbajul.
Să perceapă emoțiile.
La fel ca sovieticii, chinezii.
Dar tot îi omorâm, nu ?
Chestiunea esențială e că aici nu e grădină zoologică,
și nu vreau să-mi petrec timpul în văgăuna asta
mai mult decât e nevoie.
Tu vrei ?
Bob ! Vrei ?
Nu, nu vreau.
Ce mai aștepți ?
- Ai văzut-o pe Elisa ? - Să mergem, Zelda !
Tu ai mutat camera video de la platforma de încărcare ?
Acolo îl duci ? În galeriile de serviciu ?
Foarte inteligent. Pentru cine lucrezi ?
ESPOSITO, ELISA
Concentrația de sare din apă trebuie să fie între 70 % și 80 %.
Sarea de masă e bună.
Amestecă unul din astea în apa lui la fiecare 3 zile.
Hrana cu proteine e obligatorie !
În 5 minute ne vedem pe platforma de încărcare.
Luminile se vor stinge, așa că, fii pregătită.
D-le Strickland, e nevoie de 12 ore pentru a se diseca creatura.
Am nevoie de semnătura dvs aici.
Oprește !
- Michael Parker, tu ești ? - De când mă știu.
Ai înnebunit ?!
Nu fă asta, Elisa ! N-o fă !
- Ce mașină e aia ? - Băiatul de la spălătorie ?
Dar nu e programat !
- D-le ! - Ne vedem la platforma de încărcare.
- D-le, ce vreți să fac ? - Cheamă întăriri !
- Ieșiți din mașină, d-le. - Doamne, nu mă pricep la asta.
Ieșiți din mașină. Acum ! Nu voi repeta.
- Vă rog, nu trageți. - Afară !
Dumnezeule, nu trageți !
Ce mai aștepți ? Nu mai avem timp !
Dă-te jos, acum !
Trebuie să plecăm ! Repede !
Femeie, o să ardem în flăcările Iadului.
Haide, împinge ! Împinge !
Împinge.
Jur că nu fac asta intenționat ! Te rog, încerc să ...
Ce ?
Te așteaptă la platforma de încărcare.
- Du-te, acum ! - Bine.
Cine-i bărbatul ăsta ? Cred că tocmai a ucis pe cineva !
Dumnezeule ! Dumnezeule !
Suntem gata ?
Ce frumos e !
Eu am făcut aia ?
Pornește. Nu-s bun la așa ceva.
Nu mișca !
Nu.
Sare ? Ce vrei cu sarea ?
Elisa !
Aia ...
Dispozitiv israelian.
Miroase a magneziu ?
Rușii îi urăsc pe evrei,
dar nu se descurcă fără dispozitivele lor.
Cum au intrat aici ?
Legitimații false, au schimbat plăcuțele de înmatriculare.
Și au mutat camera video de la platforma de încărcare, d-le.
Nu trebuie să știe nimeni. Avem timp 24 de ore să raportăm.
Am anunțat eu.
- Ai sunat tu ? - În timp ce se producea ...
D-le Strickland.
- Ce e, Sally ? - Domnul General Hoyt e la telefon.
Creatura aia era câinele nostru din spațiu, Strickland.
- Tu știi asta. - D-le, o recuperez.
Nu vreau să fiu pesimist, d-le.
- Te simți bine ? - Mă simt bine, o recuperez.
Dacă o poți face, fă-o.
Pentru mine, băiete, pentru mine.
PESCUITUL ȘI ÎNOTUL SUNT INTERZISE
ATENȚIE !
LA 10 M DE MAL CANALUL ARE DESCHIDERE SPRE OCEAN
ÎN PERIOADA OCTOMBRIE-NOIEMBRIE
PLOAIE / DOCURI
Atunci, plănuiești să-l eliberezi ?
În data de 10 ?
Dacă nu va ploua ?
Ce se va întâmpla cu canalul ?
Va ploua.
Bine.
Ce-i aia ? Dă-mi să văd ! E pentru mine ?
BUCUROASĂ SĂ TE AM CA PRIETEN
Da. E bine. Rămâi așa.
Prefă-te că nu știi nimic.
Domnul să mă aibă-n pază, dacă mă întreabă ceva.
Nu știu să mint.
Mai puțin cu Brewster.
Trebuie să minți mult să păstrezi un mariaj.
Către tot personalul, pregătiți-vă legitimațiile.
Dumnezeule !
Ce naiba ?
Atențiune ! Către tot personalul, pregătiți-vă legitimațiile.
Ne-ai băgat într-o mare belea !
După părerea mea, aveam de-a face cu o grupare bine organizată, d-le.
Mă gândesc serios la forțe speciale, sau ceva asemănător.
- Forțe speciale din Armata Roșie ? - Posibil.
O grupare de elită bine antrenată și finanțată.
Foarte eficientă, nemiloasă și meticuloasă.
Infiltrarea a durat mai puțin de 5 minute, d-le.
Estimez că a fost opera unei grupări formată din cel puțin 10 oameni.
Întotdeauna ai fost singur ?
N-ai avut niciodată pe nimeni ?
Știi ce ți s-a-ntâmplat ? Știi ?
Pentru că eu nu știu. Nu știu ce s-a-ntâmplat cu mine.
Nu știu.
Mă privesc în oglindă și tot ce-mi recunosc sunt ochii.
Din chipul acestui bătrân.
Uneori mă gândesc
că m-am născut prea devreme, sau prea târziu pentru viața asta.
Poate că amândoi suntem niște relicve.
D-le, le-am adus.
Zelda, Elisa ... Da.
Se pare că v-ați pontat înainte de incident.
Totuși ...
dacă știți ceva despre ceea ce s-a-ntâmplat aici,
aveți obligația să raportați cu lux de amănunte.
Indiferent de cât de banal și nesemnificativ ar părea.
"Banal" înseamnă "neimportant".
N-am remarcat nimic neobișnuit, nu.
Sau banal. Știți, mă dor picioarele ...
Dar tu ?
Nu a văzut nimic.
Hoffstetler, dr. Hoffstetler.
L-ați văzut intrând sau ieșind din laborator ?
- Lucrează acolo, nu ? - Mă refer la ceva suspect.
Făcând ceva diferit.
Ceva banal ? Nu, d-le.
Ce fac eu ? Interoghez femeile de serviciu.
Cele ce curăță rahatul.
Ce spală urina.
Voi două, plecați.
Ce-mi spui ?
DU-TE
- Ce spune ? - NAIBII !
Nu am văzut.
- Ce spune ? - A spus "Mulțumesc" !
Următoarea.
OAMENII DE ȘTIINȚĂ VOR TRIMITE UN CAL ÎN SPAȚIU
Mai trebuie făcut doar un lucru.
Să se ofere un voluntar.
Nu, nu !
Vreau să ajung acasă devreme ...
Brewster n-a fost în apele lui, în ultimul timp.
Sfinte Sisoe, ce stai ascuns în întuneric
în vestiarul femeilor ?
Poate că mă urmăresc, iar aici nu sunt camere video.
Din motive bine întemeiate.
Dacă ne surprind într-o postură incomodă ?
- Vreau să știu dacă e bine. - Este.
- Când îl vei elibera ? - Curând.
Când ploaia va umple canalul să poată ieși spre ocean.
Dacă ai nevoie de ceva ...
Eliberează-l, neîntârziat.
Ce spune ?
A spus că ești un om bun, d-le dr. Hoffstetler.
Numele meu e Dimitri.
Mă simt onorat să vă cunosc.
Hei, toanto ! La telefon ! E urgent.
Nu-ți fă griji pentru mine, sunt bine.
- Ești rănit ? - Crede-mă, sunt bine.
Sângerezi.
A mâncat-o pe Pandora, nu-i vina lui.
E o sălbăticiune.
Nu-i putem cere să fie altceva.
Elisa, du-te la el. Du-te !
Ești un norocos.
Am rămas treaz cât am putut.
Și știi, acum nici nu mai contează.
E bine ? Ești sigură ?
Unde mergi ? Nu.
Nu, nu. Nu te juca cu pisicuțele. Nu, nu.
Nu te juca cu pisicuțele.
Nu sunt supărat.
Doamne !
Tu ai făcut asta, e în regulă. Nu cred că e igienic.
Ajunge.
Interesant tipul.
Voiați să mă vedeți ?
- Cum decurge investigația ? - Avem o pistă.
Serios ? Mă bucur să aud asta !
Ni te-ai alăturat în Galveston ...
Dar unde ai fost înainte, Hoffstetler ?
- "Doctor". - Poftim ?
Doctor Hoffstetler.
Acesta e protocolul.
- Wisconsin, Madison. - Așa este.
Ai renunțat la un post ce-l aveai de 10 ani, nu ?
Ai renunțat la tot, pentru noi.
Iar acum, ești gata să ne părăsești, corect ?
Doar dacă creatura nu e găsită.
Și tu ce crezi ? Crezi c-o vom găsi ?
Păi, ați spus că aveți o pistă.
O am.
De ce zâmbești, scumpo ?
Nu te mai uita așa.
Ce s-a întâmplat ?
De ce ?
Cum ?
Are ... ?
Să nu crezi niciodată în bărbați.
Nici când e plat acolo jos ...
Vă rog, intrați.
Actele tale pentru evacuare vor fi gata curând.
Mai întâi, am o întrebare pentru tine.
Da ? Continuați.
Doriți puțină ... prăjitură ?
Da, te rog !
Creatura ... după injecție,
ce-ai făcut cu trupul ei ?
Sunt curios.
I-am făcut autopsia,
și nu a fost foarte concludentă.
După cum spunea și Lenin,
"Nu aduce câștig peștele de săptămâna trecută."
Lenin ... A spus el asta ?
Lenin !
Bună prăjitura ! Ai niște lapte ?
Poate ...
ești un uituc.
Așteaptă telefonul nostru.
N-ar trebui să dureze prea mult.
Ești ?
M-am înscris la cursul de antropologie.
Vom avea ore în jungla amazoniană.
- În America de Sud. - În America de Sud ?
La naiba, trebuie să ne trezim devreme dimineață.
E cale lungă.
- Vom locui acolo ! - Serios ?!
Nu ! Tu nu vii !
Gelatina aceasta e perfectă.
O vei adora !
Tată, ne putem uita la Bonanza ?
Bonanza e cu violență. Știi la ce mă gândeam azi ?
Luăm copiii ...
Tu ...
și eu ...
împreună.
- Haide, să mergem. - Hai să plecăm de-aici.
Ce se întâmplă ? Îmi curge apă în cinema !
Aveam 4 clienți. Nu îi pot despăgubi !
Probabil e o conductă ! Mă ocup eu !
- Dacă n-o repari, pleci. - O voi repara.
Elisa !
Sfinte Sisoe ! Elisa ?
Îmi usuc părul !
E părul meu !
Și uită-te la mâna mea. La rană.
E ca și cum n-ar fi fost ! Uite.
Ai spus că i se închinau precum unei zeități.
E o zeitate ? Nu știu dacă e, a mâncat o pisică ...
Dar nu știu, nu știu.
Trebuie să-l mai ținem prin preajmă o perioadă.
Încă puțin.
- Alo ? - Evacuarea e pregătită.
În același loc, în 48 de ore.
- 48 de ore ? - 48 de ore.
Apa dvs, d-le.
D-le, d-l general Hoyt ...
Spune-i că nu sunt aici. Că-l resun eu.
Nu-mi fă legătura.
D-le, e în biroul dvs.
În acest moment singura noastră grijă e creatura. O ai ?
Încă o căutam, d-le.
Nu-i suficient.
Da, d-le. Știu.
De cât timp mă cunoașteți, d-le ?
De 13 de ani.
- De la bătălia de la Pusan. - Da, d-le.
Un bărbat e de încredere și e loial toată viața lui.
Și e de nădejde.
Și se așteaptă ...
Are unele așteptări la rândul său.
Apoi dă greș, o dată. O singură dată.
Și-n ce-l transformăm ?
Îl transformăm într-un ratat ?
D-le, când un bărbat încetează să dovedească ?
Un bărbat bun. Un bărbat demn.
Demn ?
Un bărbat are demnitatea de-a nu eșua.
Asta în primul rând. Asta e demnitatea adevărată.
Dar cealaltă formă de demnitate, nu contează cu adevărat.
O înfățișăm, dar e doar ipocrizie.
O înfățișăm pentru că n-o folosim.
În 36 de ore de acum, toată această întâmplare se va sfârși.
La fel și tu.
Universul nostru va fi știrbit, și tu ai ajutat la asta.
Iar tu te vei afla într-un Univers paralel,
într-un Univers al pierzaniei.
Vei fi pierdut de civilizație.
Și nici nu te vei fi născut.
Nu exiști ... ești un nimeni.
Așa că, ai puțină demnitate, băiete,
și du la bun sfârșit tărășenia asta.
36 de ore.
36 de ore nenorocite.
Tu îndeplinești ! Îndeplinești !
Asta faci tu, îndeplinești. Corect ?
MIERCURI, 10 OCTOMBRIE PLOUĂ / DOCURI
GÂNDUL ZILEI
VIAȚA NU-I DECÂT UN NAUFRAGIU AL PLANURILOR NOASTRE
Ou.
Tu ...
nicicând ...
nu vei afla ...
Tu nu vei ști nicicând ...
cât de mult ...
te iubesc.
Tu nicicând nu vei afla ...
cât de mult ...
te-ndrăgesc.
Și chiar de-aș voi,
Tot n-aș putea iubirea ce ți-o port s-o ascund
Va trebui să mă crezi
Că-i așa cum eu ți-o spun.
Tu-n inima mea ai pătruns
Numele tău îl rostesc în fiece dorință
De-ar fi altă cale să-ți arăt cât de mult de iubesc,
Îți jur că n-aș ști cum s-o fac
Tu nicicând nu vei afla
Dacă n-ai aflat pân-acum.
Elisa.
Ce e, scumpo ?
Nu-i bine.
Îl sun pe dr. Hoffstetler ...
Trebuie să-l eliberezi în noaptea asta, scumpo.
Mă-ntorc să te ajut.
Iese !
La naiba.
D-le, nu vă supărați că vă spun,
dar nu arătați foarte bine.
Taci.
Simțiți mirosul ? Adică ...
Cred că sunt degetele dvs. S-au înnegrit.
Uite-l. Doctorul dracu' să-l ia.
Nu blestemați, d-le.
Dă-te jos din mașină. Mă ocup eu de el.
- E mașina mea. - Ieși naibii din ea.
- Din propria mea mașină ? - Am bodogănit altceva ?
Plouă cu găleata, nu-i așa ?
Azi nu avem parole ?
Nu, tovarășe.
Nu.
Nu, te rog ...
- Strickland, slavă Domnului ! - Vorbeai în rusește, Bob.
- Care e numele tău ? - Hoffstetler.
Nu, nu mă minți.
Nu-i nevoie s-o faci.
Ai fost împușcat în stomac.
Deja ești mort.
Am nevoie de nume, rangul și locul întregii echipe de intervenții.
Echipa de intervenții ?
Cei care au luat creatura !
Bomboanele astea sunt ieftine, dar îmi plac încă de mic.
Unii preferă gustările rafinate,
cu nuga și tot felul de rahaturi cu moț.
Dar eu nu, Bob. Mie astea-mi plac.
Când sunt uneori încordat, le zdrobesc cu dinții.
Dar de cele mai multe ori le savurez.
Până la ultima bucățică.
Nume, ranguri și poziția echipei de intervenții.
Nume și ranguri, acum !
Nu există nume, nu există ranguri ...
Ele ... doar fac curățenie.
Brewster, îți pregătesc cina,
și-apoi ies puțin să ajut o prietenă.
- Ce să ajuți ? - O prietenă.
Zelda. Ușa.
Ai putea să fii de folos și să deschizi ușa, Brewster !
Stai tolănit la câțiva pași de ea.
Mă doare spatele, femeie. Dă-te la o parte.
Spatele tău. În veci doar spatele tău.
D-le Strickland !
Ce căutați aici ?
Cine-i bărbatul ăsta, Zelda ?
- Unde e, unde l-ai dus ? - Despre ce vorbiți ?
- Zelda ! - Despre ce vorbiți ? Eu nu știu ...
Creatura din laborator.
Unde e ?
- Ascultă, amice ? - Stai jos !
Îmi pare rău, d-le, dacă aș ști ceva, v-aș spune.
Povestea aia despre Samson,
nu ți-am spus cum se termină.
După ce filistenii l-au torturat și l-au orbit,
Samson s-a rugat lui Dumnezeu să-i mai dea putere.
Și în ultima clipă îl izbăvește.
Și Dumnezeu îi redă puterea pentru ultima dată.
Și s-a sprijinit de pilaștrii templului,
și cu brațele sale puternice, îi prăbușește.
Și prăbușește tot templul peste filisteni.
El moare. Dar îi omoară și pe toți nenorociții ăia.
Aia e răzbunarea lui !
Știi ce-nseamnă povestioara asta ?
Pentru noi, Delilah ?
Înseamnă că dacă știi ceva și nu-mi spui, îmi vei spune.
Înainte, sau după ce dărâm templul ăsta
exact în capul nostru.
Fata aia a furat chestia aia din laborator !
Sau ce-o fi !
Muta a luat-o.
Am auzit-o pe soția mea vorbind la telefon despre ea.
Mulțumesc foarte mult, d-le Fuller, pentru sprijinul acordat.
- Ce ai făcut ? - Zelda !
Trebuie s-o avertizez ! Merge după ea.
Nu anunți pe nimeni, femeie.
Ce-ți pasă de ea ? A încălcat legea.
Taci, Brewster ! Taci !
Nu vorbești în veci, și-acum nu-ți poți ține gura ?
Dă-te naibii, Brewster !
N-ai cum să pricepi.
Tu nu-ți înțelegi nici propria viață.
- Alo ? - Giles, tu ești ?
- Da. - Bun, dă-mi-o pe Elisa la telefon.
E Zelda.
Elisa, scumpo, lovește în telefon dacă mă auzi.
Bun. Vine după tine.
Trebuie să pleci acum și să iei creatura cu tine.
Ce ? Elisa !
La naiba !
Trebuie să plecăm !
Unde ești ?
Unde naiba ești ?!
Ce drăguț.
Tu ...
și eu ...
împreună.
Nu, fără mine.
Fără mine.
Nu am ratat.
Eu îndeplinesc.
Elisa !
Nu ...
Drace.
Ești o zeitate.
Dacă ți-aș povesti despre ei, ce ți-aș spune ?
Că au trăit fericiți până la adânci bătrâneți ?
Cred că au trăit.
Că s-au îndrăgostit și că au rămas așa ?
Sunt sigur că așa e.
Dar când mă gândesc la ea, la Elisa ...
Tot ce-mi trece prin minte e un poem.
Șoptit de cineva îndrăgostit, cu sute de ani în urmă.
"Forma-ți-e nedefinită,"
"căci ești mereu prin preajma mea."
"Înfățișarea ta-mi bucură ochii cu iubirea ta,"
"îmi îmblânzește inima,"
"căci tu ești pretutindeni."
FORMA APEI
SFÂRȘIT